...og vil blive udført af dr. Schoenweiss og Klein.
Dr. Haas assisterer. Jeg vil være i operationssal B-
-hvor dr. Jacobi udfører en tyroidektomi på Itskowitz-drengen.
Uanset om I deltager i operationerne eller ej, så skal i gennemgå sagerne-
-og blive bekendt med alle indgrebenes aspekter.
Nu vil jeg byde et nyt medlem af holdet velkommen.
Som tredjekirurg, der kommer fra Knickerbocker:
Dr. Bertram Chickering Jr.
-I kan alle kalde mig Bertie. -Kun i din fritid.
På hospitalet vil du være dr. Chickering.
På Mount Sinai er vi lidt mere formelle end The Knick.
-Naturligvis. -Har du noget at tilføje?
Jeg er ikke jøde.
Men jeg har arbejdet med mange af dem og har lært lidt jiddisch.
-Azoy? -A bissel.
Et andet af dr. Chickerings talenter er laboratoriearbejde.
Så for at han kan finde sig til rette-
-skal han med Guggenheim finde anvendelsesmuligheder-
-til det nye kirtelekstrakt.
Jeg kendte ikke til noget nyt kirtelekstrakt.
Det er en substans, som er taget fra flere dyrs kirtler-
-af en polak ved navn Cybulski.
Jeg ved ikke, hvad han kalder det, men vi kalder det "adrenalin".
Du skal hjælpe os med at finde ud af, om det kan anvendes praktisk.
Hvis der ikke er mere, så møder jeg nogle af jer under stuegangen-
-og resten af jer på det andet møde.
-Er der endnu et møde? -Kl. 12.
Og det tredje kl. 18, så vær forberedt.
Den første skoledag er altid den sværeste.
-Ser jeg så fortabt ud? -Nej, du så skuffet ud.
Da du hørte, at du skulle starte i laboratoriet.
-Bemærkede dr. Zinberg det? -Du skjulte det godt.
Han fortæller mig, at jeg skal fortjene min plads-
-og dem, at han vil gøre min første tid her lettere.
Der er en tanke bag alt, han gør. Han er meget velovervejet.
Er det grunden til, at du skal notere, hvad der bliver sagt?
Skulle jeg ikke kunne blive kirurg som dig?
Nej, jeg mente bare... Det må du undskylde.
-Er du kirurg? Jeg har aldrig hørt... -Du er helt betuttet.
Jeg er ikke kirurg. Ikke engang sygeplejerske.
Jeg skriver en artikel om dr. Zinberg for Collier's.
Jaså? Du skriver for Collier's?
Overrasker det mere, end hvis jeg havde været kirurg?
Er du hende, der skrev om sanatorier og galeanstalter?
-Genevieve Everidge? -Vil du da møde hende?
Jeg forestiller mig, at hun er spændende at tale med.
Det er hun skam også.
Særligt når man inviterer hende ud. Skal vi sige fredag kl. 19?
Mazel.
-Tom? -Cleary var også målløs.
-Var det den rigtige grav? -Jeg kan altså godt læse en gravsten.
Nogen vidste, at folk ville lede, og sørgede for, at Speight forsvandt.
De vil have, at du skal droppe det her. Og det vil jeg også.
Speight faldt ikke over bord. Der er mere. Jeg kan ikke give op.
Jo. Hvis nogen ønskede ham død eller skjulte dødsårsagen-
-så er det en sag for politiet, ikke dig. Du er dumdristig.
Igen...
Ikke her. Ikke nu.
Hvornår?
-Tak. -Giv os et smil til, min kære.
Du er dig selv igen.
Er du træt? Der er sket meget den her morgen.
Jeg bør nok hvile mig og samle kræfter.
Jeg kan hjælpe Dorothy med frokosten senere.
-Hun har det vist bedre. Ikke? -Jeg beder for hende.
Min familie ønsker ikke, at hun skal spærres inde for bestandig.
Men det, hun er nu, er ikke acceptabelt.
-For hvem? -For os. For enhver.
Everett, hun er en barnemorderske og en gal kvinde.
Kendsgerninger, som ikke kun er kendt i New York mere.
Går snakken i Philadelphia?
Ethels forlovede hævede forlovelsen.
Og jeg lever i håbet, som en ynkelig pebermø.
-Hun skal nok få det bedre. -Det håber vi alle.
Men Eleanor ville ikke ønske, at kollapset skal påvirke os sådan her.
-Så mødes vi igen. -Mr. Robertson.
Jeg så dig her med disse syge mænd. Du er meget dygtig.
Du forsøder deres dag. Hvordan kunne du andet end det?
Tænker du på komapatienten, de deliriske mænd på morfin-
-eller dem, der sov?
Så forsøder du min.
-Tror du mig ikke? -Jeg holder et fuldt bækken.
Så det er sværere at tro, end du aner.
Du er hurtig og smart. Det kan jeg lide.
Hvornår holder du op med at være smart og giver mig en chance?
Der er mange mindre smarte sygeplejersker.
Alle er ansat af dig og har allerede givet dig en chance og mere endnu.
Men du interesserer mig. Er der allerede en mand, som bejler til dig?
Du tøvede. Det tolker jeg som nej. Derfor bør jeg ikke opgive jagten.
Så fortæl mig, mr. Robertson...
Tror du på Gud?
Læser du Biblen, går i kirke og lever et kristent liv?
Du tvivler, så det tolker jeg som et nej.
Og det siger mig, at du bestemt bør opgive jagten.
-Clara! -Hvad skete der med hende?
Hun brød ind på Hacketts kontor og tog en enorm heroininjektion.
-Et modbydeligt skue. -Hvor er liget nu?
Familien sender nogen for at hente det.
Hun hedder rigtigt Marianne Horner. De har et kobberfirma.
-Ikke tale om. -Jeg forstår jeres ængstelse.
Du vil skære vores døde datter op og rode i hende, som var hun et skrin.
Det er slemt nok, at vi måtte leve med hendes kokainmisbrug.
Hun slap mænd ind i sin mund i bytte for stoffet.
Vores venner tror, at hun var på college og fik influenza.
Hvordan forklarer vi, at begravelsen ikke holdes-
-fordi en læge vil åbne hende og studere hendes indvolde?
Mrs. Horner, mener du det samme?
Min kone kan ikke tænke rationelt. Kan du ikke se det?
Det gør mig ondt, men I må forstå-
-at jeg prøver at redde piger som jeres datter med mit arbejde.
Og jeres datter er altså ikke den eneste i familien med det problem.
I har lige så stor en interesse i en kur som mig.
Hjælper I mig, så kan jeg måske hjælpe jer.
Jeg arbejder så hurtigt, jeg kan. I kan begrave hende om få dage.
-Lader du hendes ansigt være? -Jeg beskytter det med mit liv.
-Mit salær, mr. Cleary? -Det får du.
Mrs. Showalter dækker det hele. Dem har du vel hørt om?
-De ejer nok bygningen her. -Får jeg ikke beløbet i morgen...
...så må din nonne finde en anden advokat.
-Du behøvede ikke komme. -Jeg skulle være kommet tidligere.
Du er her nu.
Rejs jer. Retten er sat af dommer Parkinson Bothamly.
Sæt jer.
-Mr. Whitting, du bad om høringen. -Ja, hr. dommer.
Her har jeg 16 tidligere sager, som blev afvist.
-Grund: tilskyndelse til forbrydelse. -De har ingen relevans her.
Men i dokumenterne findes usædvanlige ligheder-
-mellem de uskyldigt anklagede borgere og søster Harriet.
-Det ville være retfærdigt... -Tal ikke om retfærdighed her!
"Børn er en gave fra Herren. Moderlivets frugt er lønnen."
-Undskyld mig? -Salme 127.
Tænk, at djævelen lader dig huske nogen som helst vers.
Men djævelen vil ikke påvirke mine beslutninger.
Han har lige så lidt magt over mig som din hykler i Rom.
Du har vist dit folkefærds sande morderiske natur.
Jeg vil anvende den her retssal og min Guds styrke-
-til at advare folk, der nu vælter ind i landet-
-og lade sande amerikanere vide, præcist hvad du er!
Retssagen indledes den 15. Næste sag.
Hvad fanden skete der lige?
Du har ikke set den nye klub. Yale byggede deres på samme gade.
Vores er dog langt mere smagfuld.
-Plejede jeg at gøre det sådan? -Naturligvis.
-Det ser forkert ud. -Det ser henrivende ud.
Jeg kan godt begynde forfra.
Har du det godt, Ellie?
Alt skal være perfekt for dig, Everett.
Du elskede at præsentere mig for dine klassekammerater.
Nu er der desværre ikke meget at prale af.
Nonsens.
Du vil altid være verdens smukkeste pige i mine øjne.
Jeg har tabt så meget vægt. Kjolen vil hænge på mig.
-Og min hudfarve... -Det er bare en gamle elevers fest.
Med en gruppe kedelige læger og deres koner.
Alt for mange af dem er også deres kusiner.
Hvad skal jeg sige til dem? At jeg for nylig var spærret inde?
Hvad hvis mine tænder bliver løse under middagen?
Gallinger! Der er du jo.
Griscom og Lloyd. I er aldrig langt fra hinanden.
-Du ser godt ud, Everett. -Vi praktiserer nu sammen i Rye.
-Det må være en fin institution. -Skærer du stadig i folk på Knick?
-Ja. -Du er mere hårdfør end os.
Godt at se dig, Henny. Hvordan har familien det, Mary?
Politiske som altid. Der føres altid kampagne af en Ingersoll et sted.
-Hvor er Eleanor? -Hos noget familie på Long Island.
-Jeg skal møde afgangsklassen alene. -Det varer kun én aften.
Eller har hun forladt dig permanent?
Nej, hun kommer tilbage. Det er jeg sikker på. Undskyld mig.
Du har set den her bys gader. Alverdens bærme kommer her.
Alle lande tømmer deres slumkvarterer i vores havne.
Italienere, jøder... Alle slags semitter.
Mørke og møgbeskidte slavere. Sigøjnere og homoseksuelle.
De dumme, svagelige og ubrugelige. Vi kan se dem overalt.
Man blandt dem kan negeren, som vi selv bragte hertil-
-være den største fare af alle.
-Gallinger. Godt at se dig. -Lad mig ikke forstyrre dig.
Vi diskuterede lige racehygiejne. Drexler og jeg underviser i emnet.
Ved du meget om det?
Jeg har hørt lidt. Avl de bedste for at få de bedste.
Men vores races svageste må heller ikke fortsætte deres linje.
-Eller forurene en, der er bedre. -Og negre er den største trussel?
Der er en grund til, at de aldrig har haft fremgang som folk.
Videnskaben påviser deres svage intellekt og medfødte karakterbrist.
Hvis de formerer sig mere eller, Gud forbyde det, blandes med os-
-så giver vi afkald på storhed for bastardiseringen af vores race.
Undskyld vores prædiken. Vi er begge lidt evangeliske, hvad angår emnet.
Rockefeller, Carnegie og Harriman investerer i emnets udbredelse.
Colleges og medicinske fakulteter underviser i racehygiejne.
Det er fremtiden. Og den kommer akkurat i tide.
Tal frit, broder. Gå til bekendelse uden frygt.
Du er i Guds nærvær.
Jeg har stjålet i hele mit liv.
-Jeg stjal fra min arbejdsgiver. -Amen.
-Og fra min kones mor, som var enke. -Amen.
Og alle andre, jeg kunne narre.
Jeg afgav løfter, som jeg vidste, at jeg aldrig kunne holde.
Jeg sårede alle, der elskede mig, og jeg fortrød aldrig noget.
I stedet følte jeg mig stolt af, at det var lykkedes mig at gøre det.
Men det lykkedes mig kun at ødelægge mig selv.
Jeg ved, at Gud straffer mig.
Men jeg beder til, at Han kan se, hvor meget jeg har forandret mig.
Bliv på den rette vej.
Så vil Hans tilgivende lys snart skinne ned på dig.
-Amen. -Amen.
Er der flere blandt os-
-som har brug for at lette deres hjerte i aften?
Jeg har et tungt hjerte.
En synders hjerte.
Min datter arbejder som sygeplejerske.
Hun har set nogle frygtelige sygdomme.
Men intet nærmer sig den sygdom, som Satan kan smitte dig med.
Kuren er at skrifte.
Luk din lægetaske op, Lucy.
Tag medikamentet op og forsag djævelen.
Fortsæt, min fårekylling.
Er du parat?
Tænk, at du aldrig har været her før.
Så er vi her. Da du skrev din afsløring-
-hvordan indsamlede du al den information-
-uden at vække mistanke eller selv få medicin?
Jeg forførte portørerne med frække historier og erotiske billeder.
-Jaså? -Nej, nej...!
Selvfølgelig ikke. Nej, jeg bestak dem.
En veludført bestikkelse kan være en kunst.
-Måske bestikker jeg dig. -Til at gøre hvad?
Jeg skal nok finde på noget. Kunne du lide artiklen?
Jeg var vild med den. Men folk må ikke tro, at al medicin er sådan.
Psykiatri er et nyt felt, og alt ser altid værre ud i begyndelsen.
-Ikke alt. -Nej, ikke alt.
Derfor skriver jeg om Zinberg. En positiv historie om medicin.
Og godt, hvis den handler om en jøde, der ikke bor på Lower East Side.
De eneste jøder, jeg har mødt, er nødlidende patienter på The Knick.
Nu kender du to, som ikke er det.
-Dig? -Jødisk. Ja.
Fra top til tå. Men bare rolig. Det smitter ikke.
Nej... Jeg mente ikke... Genevieve Everidge er meget...
-Ikke-jødisk. -Tja...
Det stinker af gamle penge. En fra et pigeinstitut.
-Er du ikke det? -Måske.
Ingen ved det. Sådan skal det være.
Når man læser Genevieve Everidge, er hun det, man ønsker, at hun er.
Jeg tvivler på, at folk ville mene det samme om Esther Kohn-
-en skjortesyerskes datter fra Pittsfield.
Det ville jeg gøre.
Sagde Columbia-universitetets Bertram Chickering Jr.
Den eneste presbyterianer ved Mount Sinais jødiske hospital.
Det virker, som om vi begge svømmer i ukendte vande.
Hvor er jeg dog heldig.
Du er altid så sød ved mig.
Jeg elsker at være sammen med dig. Det sker jo sjældent.
Jeg burde være mere opmærksom.
Det kan jeg altså godt lide.
-Og når jeg gør det her? -Det er også skønt.
-Så slemt var det ikke, vel? -Nej. Det var skønt.
Er det for tidligt at spørge, om du føler dig gravid?
-Sådan fungerer det ikke. -Hvor ved du det fra?
-Jeg arbejder på et hospital. -Arbejdede.
Jeg besøgte søster Harriet i dag.
-Hvorfor det? -Hun er min ven og har det slemt.
-Dommeren var brutal. -Hun vækker ikke megen sympati.
Og hendes advokat koster mere, end hun har råd til.
Jeg tænkte, at vi kan hjælpe hende.
Hvad nu?
Skal jeg finansiere en barnemorderske?
-Hun hjalp kvinder i nød. -Hun er en morder.
Hvordan kan en, der vil have børn, sympatisere med sådan en person?
Vidste du, at hun aborterede spædbørn?
Hun var din ven, så det må du have vidst.
Naturligvis ikke.
Hold dig væk fra hende. Kun Gud kan redde hende nu.
-John? -Abby.
Tak.
-Hvor længe var du væk? -For længe.
-Har du det bedre nu? -Ja, jeg har det godt. Det har jeg.
-Og dig? Generer armen dig? -Jeg har muskelkramper.
-Ellers noget? -Søvnløshed.
Min hovedpine er meget værre.
-Du skulle have opsøgt mig. -Hvorfor, John?
Der er ingen kur, og vi ved begge, hvad det vil ende med.
Det har vist været en god aften.
Folk giver mere, når de har det værre.
Så længe de har det bedre, når de går, ikke sandt?
Jeg har det i hvert fald bedre.
-Har du det? -Ja.
Da jeg stod deroppe-
-mærkede jeg ærligt talt tilgivelsen skylle over mig.
Jeg følte mig lettere og mere tryg.
Jeg følte mig fri.
Min pige, du er langt fra fri.
Det, du spyttede ud af din nederdrægtige mund-
-var det mest afskyelige og ydmygende smuds-
-mine ører nogensinde har hørt.
Far, jeg var nødt til at skrifte.
Hvordan kan jeg ellers vende tilbage til Guds favn?
Tror du, at Gud bare tilgiver en dum pige som dig?
Ikke alene fremstod du som en tåbe.
Du fik mig til at fremstå værre. Det var ikke "meningen"!
Ligesom det ikke var meningen at lyve-
-stjæle, tage et stof og bolle med en fremmed! Jeg burde have vidst det.
Jeg har sagt til din mor, siden den dag du blev født, hvor dum du er.
Ved du, hvorfor jeg kalder dig "fårekylling"? For sådan lyder du.
Hver gang du taler, får jeg myrekryb.
Og i aften... I aften var det kun den almægtiges magt-
-der hindrede mig i at kvase dig, mens du kvidrede løs i kirken.
-Jeg beder dig... -Gør det ikke værre.
Du ved, hvad du fortjener.
Den polske læge opdagede kirtelafsondringen.
En anden mente at have krystalliseret den-
-men havde kun isoleret et benzoyl-derivat.
Så lykkedes det en japaner at krystallisere den.
-Genialt. -Patentet, ja.
Det var ham, som kaldte den "adrenalin".
Hjertet banker hurtigt.
Vi starter med at se, om det kurerer snuen.
Der kan være bivirkninger eller andre anvendelsesmuligheder.
Hvordan var din udflugt med pige-skribenten så?
Hele hospitalet kalder dig "Den charmerende skurk".
Jeg har aldrig mødt en som hende. De ting, hun har set...
Jeg er chanceløs over for hende.
Vi kan afprøve den på større dyr eller tilmed mennesker.
Dr. Zinberg holder strengt på reglerne. Vi starter med mus-
-præsenterer konklusionerne og går videre til rotter og marsvin.
Så katte, hunde, grise og først derefter mennesker.
Vi kan i det mindste prøve forskellige doser.
Kun snuen, Chickering.
Man må være aggressiv her, men ikke sjusket eller dum.
"Chanceløs"? Vil du i seng med hende eller slå hende i badminton?
Jeg prøver ikke at gå i seng med hende, Leo.
Hvis det kom så vidt, så frygter jeg, at jeg ikke er erfaren nok.
-Som en ældre mand ville være. -Jaså.
Der er erfaring, som man kan få derude.
Jeg får min hver tirsdag på et negerbordel på 29th Street.
Hvad angår erfaring, er det hver en penny værd.
Papirerne er underskrevet.
Du har din undergrundsbane-kompagnon.
Fik du din far til at sælge nogle skibe?
Jeg fandt nogle firmaopsparinger, som kunne bruges bedre.
Bedre end geninvesteringer? Hvad siger han til, at du går imod ham?
Han ved intet. Sådan må det godt forblive.
Hvis han blindt ønsker at blive i 1800-tallet, så er det op til ham.
Men skål på vores.
Den burde ikke være svær at skære væk fra tumoren.
Ja, der har vi den.
Vi deler nu det sunde levervæv ved tumoren og lukker blodkarrene.
Eller vi kan kvæle blodkarrene ved tumoren.
-Dovenskab. -At skære i leveren er dumt.
Blodtilførslen til fremtidige tumorer fjernes.
Det skal gøres forsigtigt, og beslutningen er truffet.
Søster Pell, giv dr. Gallinger en ren skalpel med vores tyndeste blad.
-Skal jeg da gøre det? -Ja.
Ja.
Jeg vil nu dele det friske levervæv, som fører til tumoren-
-og lukke alle blodkar inden i.
Edwards, hjælper du med patologien? Jeg er på sporet af noget.
-Thack? -Ja?
-Hvorfor spørger du altid ham? -Hvad mener du?
Hvorfor vælger du altid Edwards frem for mig?
Det her er bare noget, som han er bedre egnet til.
Det var mig, som reddede dig.
Og jeg er taknemmelig. Men det her handler ikke om påskønnelse.
Jeg skal bare have en, jeg kan arbejde med på den her forskning.
Siden Edwards startede her, har han opfundet og forbedret indgreb.
Hvis du vil samarbejde med mig-
-så vil ambition og flid tjene dig ti gange bedre end misundelse.
Så det er altså vores fjende: syfilis-spirochæten.
-Vores mål er at nakke det svin. -Hvor velformuleret.
-Hvordan vil du gøre det? -Jeg læste et østrigsk tidsskrift.
Syfilispatienter, der uforklarligt fik det bedre.
Det eneste, de havde til fælles, var, at de led af flere sygdomme.
Streptokokker, lungebetændelse, meningitis.
Det hørte jeg i Europa. Man mente, at spirochæten døde...
-...af strepto- eller pneumokokkerne. -Det var ikke årsagen.
Jeg har prøvet at dræbe den med alt, jeg sikkert kan føre ind i mennesker.
Jeg troede, at den var uudryddelig, indtil den døde af sig selv en aften-
-imens jeg arbejdede under flere lampers lys.
-Har den lysfølsomhed? -Nej. Det er varmen.
Jeg blev stegt under lamperne, og det blev sygdommen også.
Syfilis kan dræbes med temperatur.
-Hvor høj? -41 til 41,5 grader.
Hvis jeg kan fremkalde en høj nok feber hos en syfilispatient...
-...så kan jeg stege sygdommen ihjel. -Ja. Og patienten.
-Du taler om dødelige temperaturer. -Ja. For at kurere en dødelig sygdom.
Du kan måske fremkalde feberen med noget, der kan kureres.
-Såsom hvad? -Malaria.
En dødelig sygdom, som giver høj feber, men der er en pålidelig kur.
-Kinin. -Lad os prøve.
Der skal researches. Risiciene er store.
Nej, det kan tage flere år. Den tid har jeg ikke.
-Dig? -Nej. Abigail.
Hun er ved at udvikle koordinationsproblemer.
Blodkarrene i hjernen svulmer op og størkner.
Det varer ikke længe, før kramperne kommer. Blodpropperne.
Og døden.
-Hvor begynder vi? -Hvor vi plejer at begynde.
Med en gris.
Ændringer forekommer, men det, du beder om, er omfattende.
Bestyrelsen mener, at det er vigtigt at gennemføre ændringerne.
Jeg forstår drikfældighedsafdelingen, men andre ting giver ingen mening.
At ændre loftshøjder og flytte vægge. Hvorfor?
Det er forstyrrende og vil koste en formue.
-Bestyrelsen bestemmer. -Så må jeg tale med dem.
Mr. Wingo, at anfægte deres motiver hjælper ikke med at beholde jobbet.
Det burde jeg vide. Jeg kæmpede på dine vegne og røg næsten ud.
Det skal ikke overgå dig.
Du har ikke min baggrund med disse mænd.
Tak for dit råd.
-Ændringerne vil blive udført. -Godt.
Lav en materialeliste. Så sender jeg den til leverandørerne.
Hvor er vagten?
-Hvor er ildvagten? Hvem er vagt? -Mr. Blackledge, sir.
-Jeg tror, han skulle pisse. -Fortæl ham, at han er fyret.
Han kan følge pisset ned i hullet. Du er vagt nu.
Sørg for, at ilden ikke går ud. Ellers kan du følge Blackledges pis.
-Forstået? -Ja, mr. Wingo.
Af sted.
-Flot. -Jeg tillader ikke skødesløshed.
Vi burde måske, for en sikkerheds skyld-
-sænke byggeriets tempo, trods omkostningerne.
Vi vil ikke løbe unødige risici.
Jeg skal være hård ved mændene. De skal vide, hvem der bestemmer.
Jeg har altid sagt, at lidt frygt kan gøre meget nytte.
-Jimmy. -Din skid.
-Du... -Ligger ikke i et hul i jorden? Nej.
-Jeg ved ikke, hvem der dræbte Bunky. -Og dolkede mig.
Drengene på Bellevue syede mig sammen. Og her er jeg så.
-Og her er du. -Jimmy, jeg beder dig...
Jeg vil ikke smadre dig. Jeg har bare en meddelelse.
Du skal til Tammany Hall og redegøre for det her byggeri.
-Arbejder du for Tammany? -Ja. Og kald mig ikke Jimmy mere.
Folk tiltaler mig formelt nu. Jeg er mr. James Fester.
Det gør du klogt i at huske.
Okay...
Kan vi ses i aften? Jeg ringer, når jeg har fri. C.
Mr. Barrow gav instrukser om, at jeg skal have en skriftlig rapport-
-før jeg kan udlevere narkotika. Kun til læger og sygeplejersker.
Hvordan skal jeg kunne skrive en rapport fra Houston Street-
-når jeg samler en op, som blev sparket af et muldyr?
At have de medikamenter på ambulancen-
-kunne være forskellen på, om de kommer her eller på lighuset.
Gode nyheder, Herman. Jeg var i klubben med gutterne i går.
Og vi endte med at tale om dig.
Jeg har nok støtter til at give dig en medlemskabs-samtale.
-Jaså? -Bare rolig. Jeg er ved din side.
Og trompeterer, at du er værdig. Det er det mindste, jeg kan gøre.
-Tak. -Det var så lidt.
Tak.
Jeg ville ikke have, at du skulle vente-
-men jeg havde lektier og skulle ordne håret for din skyld.
-Tilgiv mig. -Det er altså min tur.
-Hermie, jeg så dig ikke. -Åbenbart ikke.
-Goddag, dommer Corwin. -Herman.
Jeg har bare haft lektier og ordnet håret for din skyld.
Vær ikke vred. Du ved, hvor meget du betyder for mig.
Og for dommeren, tyksakken før ham og spanieren før ham.
Ja, så længe har jeg ventet.
Siden du fik en ny chef, har det været sværere at se dig.
Annoncerede han i Morning Telegraph? Har du en plakattavle på Broadway?
Er du misundelig?
Jeg troede bare, at du ville have mig forrest i køen.
Det vil jeg. Det er ikke min skyld. De tvinger mig til at gøre det sådan.
Jeg er ikke en idiot, Junia. Jeg ved, at det er et job for dig.
Jeg troede bare, at vi var mere end blot en seks-dollarhandel.
Det er du.
Når jeg sover om natten, tænker jeg på dit søde smil.
Jeg drømmer om dine kram og kys.
Når jeg vågner, tæller jeg timerne, til vi ses igen. Det ved du, ikke?
Jo.
Gid jeg kunne være sammen med dig hele tiden.
Jeg er fanget her, og du er alt, jeg har.
Et liv med dig er alt, jeg drømmer om.
Undskyld...
Sig ikke det.
Det er ikke din skyld, at du endte her.
Er det virkelig det, du vil? Vil du være sammen med mig?
Mere end noget andet i verden.
Så vil det ske.
Sådan... Det burde garantere det.
Godt, Otto. Lad os gøre dig glad. Kom med armen.
Nu skal du ind og flå armen af ham. Er du parat? Kom så!
Kom så. Flå hans skide arm af!
Otto. Otto!
For satan da...
Giv mig den.
40,5 grader.
Vores syfilis-so er nu tre grader over det normale.
Vi ved ikke, om kinin kurerer malaria i en gris.
Om nogle grader pumper vi hende fuld og finder ud af det.
I mellemtiden lader vi feberen hærge.
-I har besøg. -Udmærket. Tak, mine herrer.
Jeg skal begynde en fuld dissektion af pigens krop.
Om en time tager jeg grisens temperatur.
Hvis folk vidste, hvad I laver her-
-så ville de ikke tage imod en aspirin fra jer.
Ja?
Stil det igennem.
Det er dr. Edwards.
Hvad?
Lige nu?
-Tag en kage til. -Jeg burde lade være.
Man kan ikke danse alt for mange kilo væk.
Algie fortalte, hvor smuk du er, men ydede ikke din silhuet retfærdighed.
Algie. Se, hvem der er kommet.
Opal.
Hej, søde.
Endelig møder vi din kone efter at have hørt om hende i månedsvis.
Det har været så længe siden. Lad mig holde om dig igen.
Hun ankom i Boston med "Saxonia" i forgårs.
-Boston? -Hvor jeg troede, at du var.
Men jeg indså min fejl. Det her land er så stort, med så mange byer.
-Jeg kom straks hertil. -Til mine forældre.
-De tog imod mig som en slægtning. -Fordi det er du.
Det er jeg nemlig.
Og jeg er helt ødelagt efter rejsen. Jeg må gøre mig i stand.
Fravær gør hjertet ømt, men læberødt får det til at banke hurtigere.
-Længst nede til højre. -Jeg er straks tilbage.
Hvem i alverden er den kvinde?
Min kone, præcis som hun har sagt.
Burde du ikke have sagt, at du var blevet gift?
-Den slags glemmer man ikke. -Det håbede jeg vel, at hun gjorde.
Du skulle have fortalt os det. Hvorfor løj du?
Det skete så hurtigt.
Vi var i Paris. Det gik godt, og folk accepterede mig.
Vi mødte hinanden, og jeg var lykkelig.
-Men så... -Det siger du altid.
-Det går godt, så skidt. -Og så flygter du.
Troede du virkelig, at det ikke ville indhente dig?
-Jeg ved ikke, hvad hun vil. -Det ved jeg.
Den pige er fast besluttet.
Hvad er jeg gået glip af?
Tage Visholt www.btistudios.com